![](https://atlantbib.org/sites/default/files/logo_0.png)
Aftur til leiting
Helga Dögg Sverrisdóttir
Týtt: Reda KlimavičiūtėBergrún er íslenskur barnabókahöfundur og teiknari. Hún hefur skrifað bækur frá árinu 2014. Hún lauk prófi í listfræði frá Háskóla Íslands og síðar námi í teikningu frá Myndlistarskólanum.
Bergruna yra islandų vaikų knygų autorė ir iliustratorė. Ji rašo knygas nuo 2014 m. Universitete įgijo dailės išsilavinimą, vėliau Dailės akademijoje baigė piešimo kursus.
Bergrún er fædd árið 1985 og býr í Hafnarfirði með fjölskyldu sinni. Hún á tvö börn. Hún er með vinnustofu í Hafnarfirði ásamt öðrum listamönnum.
Bergruna gimė 1985 m. ir gyvena Hafnarfjordure su savo šeima. Ji turi du vaikus. Ji kartu su daugeliu kitų menininkų turi savo dirbtuves Hafnarfjordure mieste.
Bergruna visada domėjosi vaikiškomis knygomis, o kai 2009 m. tapo mama, susidomėjimas išaugo.
Hægt er að finna margar barnabækur sem hún hefur myndskreytt því hún er líka teiknari. Hér getur þú séð söguna Amma óþekka sem hún teiknaði myndir við.
Galite rasti daug vaikiškų knygų, kurias ji iliustravo, nes ji taip pat yra dailininkė. Čia galite pamatyti istoriją „Išdykusi močiutė“, kuriai ji piešė paveikslėlius.
Bergrún myndskreytir eigin bækur og fyrir aðra höfunda líka. Hún hefur líka teiknað myndir í kennslubækur.
Bergruna iliustravo ne tik savo knygas, bet taip pat ir kitų autorių. Ji taip pat piešia iliustracijas mokymo medžiagai.
Margar af bókum hennar hafa verið tilnefndar til fjölda verðlauna og hún hefur fengið verðlaun fyrir nokkrar þeirra.
Daugelis jos knygų buvo nominuotos įvairiems apdovanojimams, o už kai kurias iš jų ji yra ir apdovanota.
Fyrsta bókin sem hún skrifaði, Vinur minn- vindurinn kom út 2014. Hún fékk verðlaun Í flokki Barna- og unglingabókmennta Norðurlandaráðs fyrir bókina.
Pirmoji jos knyga „Vėjau, mano drauge“ buvo išleista 2014 m. Ji gavo Šiaurės šalių ministrų tarybos prizą kategorijoje „Vaikų ir jaunimo literatūra Šiaurės šalyse“.
Árið 2019 fékk hún Íslensku bókmenntaverðlaunin en þrjár bækur er verðlaunaðar. Hún fékk verðlaunin fyrir bókina sína Lang-elstur að eilífu.
2019 m. ji gavo Islandijos literatūros premiją, tačiau šią premiją gavo trys knygos. Ji gavo apdovanojimą už knygą „Seniausias amžinai“.
Árið 2020 var Bergrún útnefnd sem listamaður Hafnarfjarðar. Hún fékk peningaupphæð sem bæjarlistamaður til að halda áfram að vinna að list sinni.
2020 m. Bergruna tapo „Miesto menininku“ Hafnarfjördur mieste. Ji gavo šiek tiek pinigų, kaip miesto menininkė, kad galėtų toliau dirbti su savo menu.
Í lok bókarinnar Kennarinn sem hvarf segir Bergrún frá sér. Hún las mikið sem barn og stundum inni í skáp þar sem voru púðar. Hún hafði vasaljós með og kex ef hún yrði svöng. Þegar hún var lítil var ekkert internet.
Knygos „Dingęs mokytojas“ pabaigoje Bergruna yra papasakojusi šiek tiek iš savo gyvenimo. Vaikystėje ji daug skaitė, kartais net lindėdama spintoje, į kurią buvo pasidėjusi keletą pagalvių. Taip pat pasiimdavo su savimi žibintuvėlį ir krekerius, jei išalktų. Kai ji buvo vaikas, interneto nebuvo.
Í bókunum um kennarann segir Bergrún frá nemendum, einum í einu. Þeir endurspegla venjulegan bekk. Í bókinni Kennarinn sem hvarf sporlaust er stúlka frá Albaníu sem flutti til Íslands vegna veikinda bróður síns.
Knygose apie mokytoją Bergruna pasakoja istorijas iš mokinių gyvenimo. Jie atspindi įprastą klasę. Knygoje „Be žinios dingęs mokytojas“ – mergina iš Albanijos, kuri dėl sergančio brolio persikėlė gyventi į Islandiją.
Í bókinni Kennarinn sem kveikti í er sagt frá Fannari sem er einhverfur. Hann er alltaf vel til fara og notar bindi sem er ekki venjulegt fyrir börn á þessum aldri. Fannar býr hjá ömmu sinni og afa.
Knygose apie mokytoją Bergruna pasakoja istorijas iš mokinių gyvenimo. Jie atspindi įprastą klasę. Knygoje „Be žinios dingęs mokytojas“ – mergina iš Albanijos, kuri dėl sergančio brolio persikėlė gyventi į Islandiją.